Hjälp mig ut, någon!
Herre Gud!
Walt! Walt!
Håll dig borta från gasen! Stanna där!
Hjälp! Hjälp!
Hjälp mig, någon!
Hjälp! Hjälp!
Mitt ben!
Kom hit! Hjälp mig!
Du! Kom igen! Kom hit! Hjälp mig!
På tre.
1...
2...
3!
Hjälp!
Snälla! Hjälp mig! Hjälp mig!
Få bort han härifrån! Få bort honom från motorn!
Få bort honom därifrån!
Jag har sammandragningar.
- I vilken månad är du? - Åttonde.
Och hur långt är det i mellan?
Jag vet inte. Jag tror att det precis har börjat.
Hallå, bort därifrån!
Lyssna på mig.
Titta på mig. Du kommer att bli okej, förstår du mig?
Men du måste sitta absolut stilla.
Hallå, du!
Kom hit!
Jag behöver få bort den här kvinnan från ångorna.
Ta henne dit bort. Stanna hos henne.
Om hennes sammandragningar är tätare än tre minuter, så ropa på mig.
Du måste skämta.
- Jag är snart tillbaka. - Tack så mycket.
Du! Vad är ditt namn
Jack!
Sluta.
Hennes huvud är inte tillräckligt bakåt. Du blåser in luft i hennes mage.
Är du säker?
Det är precis vad jag gjorde.
Jag är badvakt. Jag har intyg på det.
Du ska verkligen tänka över om du ska lämna tillbaka det intyget.
Vi kanske skulle göra en sån där hål grej.
Du vet, stick en penna genom halsen.
Bra idé. Hämta en penna till mig.
Har någon en penna? Har du en penna?
Kom igen.
Kom igen! Kom igen.
Djupa andetag.
Stora andetag.
Bort! Bort!
Få bort henne! Vingen!
- Är du okej? - Ja.
Och du?
Stanna hos henne.
Grabben, jag går ingenstans.
Jag vet inte vilken som funkar bäst.
Dom är bra allihopa.
Tack.
Ursäkta mig.
Använder du en nål någon gång?
Va?
Har du lappat ett par jeans någon gång?
Jag har gjort draperierna i mitt hem.
Det är underbart. Lyssna,
har du tid en sekund? Jag skulle behöva lite hjälp här.
Hjälp med vad?
Med det här.
Jag kan göra det själv. Jag är doktor, men jag når inte.
- Du vill att jag ska sy dig? - Det blir precis som draperierna.
Nej, draperierna gjorde jag på en symaskin.
Nej, du kan göra det. Jag lovar dig.
Om du inte har något emot det.
- Klart att jag gör det. - Tack så mycket.
Det är till dina händer.
Spara lite åt mig.
Till... till såret.
Någon speciell färg du föredrar?
Nej. Vanlig svart.
Hallå, du.
Vad heter du?
Jag? Charlie.
Charlie.
Vi behöver hjälp med elden. Ingen ser den om den inte är stor.
Okej, jag ordnar det.
Vad heter du?
- Sayid. - Sayid. Jag tar hand om det, Sayid.
Jag kanske kräks på dig.
Du sköter dig bra.
Du verkar inte alls rädd.
Jag förstår inte det.
Rädsla är en underlig sak.
När jag hade min medicinutbildning,
så var min första operation en ryggrads operation på en 16 åring.
En flicka.
Och till slut, efter 13 timmar, när jag skulle sy ihop henne,
Så råkade jag av misstag skada hennes ryggmärg.
Förstörde stommen där alla nerver slöt samman.
Membranen, nerv-vävnaderna.
Så det slets upp.
Nerverna vällde ur henne som änglahårs pasta.
Ryggrads vätska rann ur henne, och jag,
och skräcken var så... vansinnig.
Så verklig.
Och jag visste att jag var tvungen att ta itu med det.
Så jag gjorde ett val.
Jag släppte in rädslan. Lät den ta över. Lät den göra sin sak.
Men bara under fem sekunder. Det var allt jag tänkte ge den.
Så jag började räkna.
1...
2...
3...
4...
5.
Och så var den borta.
Jag fortsatte att jobba, sydde ihop henne, och hon var okej.
Om det hade varit jag,
så tror jag att jag hade sprungit mot dörren.
Jag tror inte att det är sant.
Du springer inte nu.
ÖDET
Tror du att dom skulle ha kommit vi det här laget.
Vad? Vem?
Vem som helst.
Som om jag skulle börja äta choklad.
Shannon, vi blir nog kvar här ett tag.
Planet har en svart låda, idiot.
Dom vet exakt vart vi är. Dom kommer.
Jag äter på räddningsbåten.
Jag äter på räddningsbåten!
- Hungrig? - Ja. Tack.
Något mera, du vet, baby grejer?
Nej. Jag är okej.
- Håll ut. - Du också.
Är säker på att du är tillräckligt varm?
Du får inte gå utom synhåll.
Du måste följa mig, vart jag än går.
Förstår du?
Oroa dig inte för dom andra. Vi måste hålla ihop.
Tror du att han överlever?
Känner du honom?
Han satt bredvid mig.
Vi måste ha varit på över 40.000 fot när det hände.
Kom i en luftgrop
och föll kanske...
200 fot.
Turbulensen var...
Jag svimmade av.
Det gjorde inte jag.
Jag såg alltihopa.
Jag vet att stjärten var borta, men jag...
kunde inte förmå mig att titta bakåt.
Och sen,
så bröts front på planet av.
Den är inte här på stranden.
Inte stjärten heller.
Vi måste ta reda på vilken väg vi kom in hit.
Varför?
Därför det finns en chans att vi kan hitta cockpiten.
Om den är intakt, så kanske vi kan hitta sändaren,
och sända en signal
och hjälpa räddnings teamet att hitta oss.
Hur vet du allt det där?
Jag har tagit ett par flyglektioner.
Det var inget för mig.
Jag såg rök.
Borta vid dalen.
Om du tänker gå och leta på cockpiten,
så går jag med dig.
Jag vet inte vad du heter.
- Jag är Kate. - Jack.
Vad var det?
Det var underligt, eller hur?
Är det Vincent?
Det är inte Vincent.
Såg någon det där?
Ja.
Boone!
Toppen.
Så, hur smakar drinken?
Den är god.
Det var ingen stark reaktion.
Drinken är inte så stark.
Tala inte om för någon bara.
Det här bryter förstås mot några kritiska FFA regler.
Ursäkta mig.
Sir, ursäkta mig.
Jag tror att han verkligen var tvungen att gå.
Sir, ursäkta mig.
Mina damer och herrar,
kapten har tänt "spänn fast säkerhetsbältena" skylten.
Återvänd till era platser och sätt på er säkerhetsbältena.
Det är normalt.
Jag vet.
Jag har aldrig varit en vidare trygg resenär.
Min man säger hela tiden till mig att plan
vill hålla sig i luften.
Han låter som en mycket smart man.
Jag ska tala om det när han kommer tillbaka från toaletten.
Jag håller dig sällskap tills han kommer.
Oroa dig inte.
Det går över.
Det lät som ett djur.
Ljudet som jag gjorde,
jag tycker att det är något bekant med det.
- Var är du ifrån? - Bronx.
- Kanske är apor. - Säkert. Det är apornas ö...
Är du redo?
Kate, du visade vart röken kom ifrån. Jag kan gå dit själv.
Jag följer med.
Du behöver bättre skor.
Vad det än var,
så lät det inte naturligt.
Har någon solskyddsfaktor?
Ja, jag har.
Så,
Jag tittade precis i flygplanskroppen.
Det är förskräckligt där inne.
Tycker du att vi borde göra något åt, hm...
K- r-o-p-p-a-r-n-a?
Vad är det du stavar till, kroppar?
K- r-o-p-p-a-r.
Det låter som en bra idé.
Nej, dom tar hand om det när dom är tillbaka.
Jag ger mig av för att leta efter cockpiten.
Ser om vi kan hitta sändaren
och signalerar till räddningsteamet.
Du måste se till dom sårade.
Om killen i kostym vaknar,
så försök att hålla honom lugn,
men låt honom inte ta bort splittret. Förstår du?
Ja. Jag förstår. Och killen med tryckförbandet på benet?
Det har slutat att blöda. Jag tog bort förbandet igår kväll.
Han ska vara okej.
Okej. Bra. Bra jobbat.
Jag följer med. Jag vill hjälpa till.
Jag behöver ingen mer hjälp.
Nej, det är lugnt. Jag vill inte sitta still bara, så...
Utmärkt.
Får jag fråga dig en sak?
Mig?
Jag väntar med spänning.
Jag väntar.
Har vi möts någonstans?
Nej. Det är inte troligt.
- Jag ser bekant ut, eller hur? - Ja.
- Jag kan inte riktigt placera det. - Nej, det kan jag inte.
Ja. Jag tror att jag vet.
Gör du?
"you all, everybody
you all, everybody"
Har du aldrig hört den sången?
- Jag har hört den. Jag vet inte bara vad fan... - Det är vi... Driveshaft.
Titta, ringen.
Andra touren till Finland.
Har du aldrig hört Driveshaft?
- Bandet? - Ja, bandet.
- Var du med i Driveshaft? - Jag är. Jag spelar bas.
- Seriöst? - Ja. Charlie.
Spår tre, du vet, jag körar där.
Min kompis Beth skulle få spader. Hon älskar er.
Ge mig Beths nummer. Så ringer jag henne. Det gör jag gärna.
- Hallå. - Har du hört talas om Driveshaft?
You all, everybody
you all, every... body
Vi måste gå.
Dom var bra.
Dom är bra.
Fortfarande ihop.
Mitt i comebacken.
Killar, är det här normalt?
Dag som slår om till kväll,
du vet, världens ände väder typ.
Är det här... killar?
Jag säger dig, du vill inte gå in där! Det är för många kroppar.
Där är det igen.
Herre Gud.
Då gör vi det här.
- Låt oss hämta sändaren. - Sändar saken och dra härifrån.
Kom igen! Kom igen!
Är du okej?
Ja. Och du?
Ja.
Jag är okej.
Charlie är okej, i alla fall. Och jag är okej.
Du behöver inte komma upp hit.
Nej, det är lugnt.
Så, hur ser den här sändaren ut?
Som en komplicerad walkie-talkie.
Hallå! Kan du höra mig?
Jag behöver det där vattnet.
Här. Här har du.
- Hur många överlevande? - Minst 48.
Känns något brutet?
Nej, nej. Det är bara mitt huvud, det är lite yrt, det är allt.
Det är antagligen hjärnskakning.
- Hur lång tid har det gått? - 16 timmar.
16.
- Har någon kommit? - Inte än.
Efter sex timmar,
så dog vår radio.
Ingen kan se oss.
Vi vände för att landa på Fiji.
Men när vi kom in i turbulensen,
så var vi hundratals mil ur kurs.
Dom letar efter oss på fel plats.
Vi har en sändare.
Bra. Bra, det var det vi hoppades på.
- Lyssna, du ska inte försöka att röra dig. - Nej, nej. Jag är okej.
Sändaren är där.
Där är den.
Var är Charlie?
Den fungerar inte.
Charlie?
Vad gjorde du på toaletten?
Va?
Vad i helvete var det?
Kate.
Det är precis utanför.
Vad? Vad är precis utanför?
Vad i helvete var det som hände?
Jack, kom igen.
Lämna det.
Hallå!
Spring!
Jack!
1...
2...
3...
4...
5.
Kate!
- Var i helvete är Jack? - Jag vet inte!
- Såg du honom? - Ja, han lyfte upp mig.
- Var är han? - Jag vet inte!
- Varför vet du inte det? - Vi blev separerade.
Jag föll omkull. Han kom tillbaka efter mig. Den saken var...
Såg du det?
Nej. Nej. Men det var precis där.
Vi var dödens. Jag var, och Jack kom tillbaka och lyfte upp mig.
Jag vet inte var han är.
- Vi måste tillbaka efter honom. - Tillbaka? Dit?
Kate, det är någonting gigantiskt över det här.
Följ inte med då.
Kate!
Jag hörde dig skrika.
Jag hörde dig skrika, Jack.
Jag är Charlie, förresten.
Vad är det där?
Vad...
Det är piloten.
Såg du det?
Nej. Det var precis bakom mig, men jag gömde mig i buskaget.
Killar?
Hur kan något sådant hända?